I tidigare avsnitt...
- Här är vi trygga bland Thomas folk. - Du bor där borta, Leila.
- Måste jag stanna här? - Vi gör den här planeten till vår.
- Är du för oss eller emot oss? - Jag är aldrig för folkmord.
Förlåt.
Jag har bett alla i Vita huset att gå med på att testa sig.
Men det var en som vägrade. Er fru.
- Hur hittar jag Dempsey i Frankrike? - Ta mig dit, så fixar jag resten.
Han håller till i Chateau de Perrault i staden Morez.
Spring, Sean!
- Så trevligt att ses igen! - Vad vill du Walker?
Han övervinner alla hinder jag lägger i hans väg.
Döda henne!
- Vad kan ni rapportera? - Inga vakter, bara kameror.
Området är omringat. Det är dags, men kom ihåg att de ska tas levande.
- Ja? - Vi är omringade.
Håll dig lugn. Skicka det du har till oss.
Låt dem inte få veta vad du har arbetat med.
Nej... Jag har slitit så hårt. Jag är så nära...
Jag beklagar, Herbert. Men du vet vad du måste göra.
Du är gripen, Herbert Mills. Händerna bakom huvudet och ner på knä!
Lägg dig på golvet!
Den här planeten har inte plats för hela vår befolkning-
- och jag prioriterar deras bästa, så vi blir tvungna...
...att genomföra förändringar här. Befolkningen här måste reduceras.
I avsevärd grad. Vi jobbar på ett snabbverkande vapen.
Herbert Mills var nära, men regeringen hittade honom igår.
Han tog sitt liv, men skickade innan dess sina forskningsresultat.
Aaron.
Du får analysera hans resultat. Ju fortare vapnet kan framställas...
...desto fortare är vi trygga. - Jag sätter igång genast.
De kan väl hitta oss också? I så fall går allt det här om intet.
- Och vårt folks framtid krossas. - Du har rätt. Jag har tänkt på det.
Vi måste splittra regeringen-
- så att de slutar jaga oss, åtminstone tills vi har framställt ett vapen.
- Hur då? - Genom att hugga av huvudet.
Vi oskadliggör president Martinez. För gott.
Vi hittade inga överlevande efter vår attack mot bussarna.
Men fynd på deras kroppar ledde oss till denne man: Herbert Mills.
Vi var på väg att gripa honom-
- men ingen insåg hur långt han var villig att gå för att slippa undan.
Vad gjorde han i labbet?
Innan han hoppade hade han förstört det mesta som fanns där.
Det enda som stod klart var att han studerade isborrkärnor.
- Varför? Var kom de ifrån? - Vi vet varken det ena eller andra.
Vi kan anta att det rör planen på att föra hit deras folk.
Vi kan inte anta någonting. Allt har förändrats.
Efter monument-attacken och vår motattack är vi nu i krig.
Därmed kan vi räkna med att Sophia går på offensiven-
- och vi måste förutse hennes drag. Vi måste vinna det här kriget.
Det kanske är ett krig som vi inte bör utkämpa ensamma.
Vi kanske bör avslöja utomjordingarnas existens för andra länders ledare-
- och be om hjälp.
När jag vill veta din åsikt, ska jag be om den.
- Jag försöker bara... - Är det uppfattat?
Ja, presidenten.
Ursäkta. Senator Lewis vill prata med er. Det är viktigt, sa hon.
- Vi är klara. Tack ska ni ha. - Tack, presidenten.
Det var efter Katrina. Vi byggde upp 14 nya hem på 30 dagar.
- Rikets första dam ser strålande ut. - Jag har fem minuter på mig.
Provsvaren från testerna på personalen har kommit.
Alla som testade sig visade sig vara negativa vad gäller dna.
Då kan vi utesluta att vi har fler sovare inom våra led.
Inte riktigt. Alla som lät testa sig var negativa.
Men vi har fortfarande en som vägrade testa sig. Er fru.
Återigen... Jag låter mig nöja med hennes beslut.
Ni bör också respektera det.
Det jobb som ni ålade mig har äventyrats.
Det har rentav förhindrats och det kan jag inte tillåta.
- Vad är det? - Jag undersökte er frus förflutna.
Uppgifterna är motsägelsefulla. Datum och orter som inte stämmer.
- Folk som inte existerar... - Skulle min fru vara en av dem?
Gifte hon sig med mig för 15 år sen i tron att jag skulle bli president-
- och hon skulle kunna nästla sig in? Det låter ju helt befängt.
Sophia är en briljant strateg. Kanske såg hon era förutsättningar.
En politisk påläggskalv. Uppmuntrade Christina er karriär?
Gav hon er råd? Föreslog hon att ni skulle befria Sophias folk?
Det räcker! Det är min fru som du pratar om.
Ett angrepp på henne är ett angrepp på mig och den kampen förlorar du.
Katrina inträffade för sex år sen. Christina har inte åldrats en dag.
Försvinn.
- Har någon ringt? - Bara er fru, vicepresidenten.
- Hur ser dagens schema ut? - Bara en fotografering klockan tre.
Brandkåren ska hedras för sin insats vid monument-attacken.
- Hallå? - Vicepresident Jarvis?
- Vem är det? Hur fick ni numret hit? - Det kvittar. Det är Sophia.
- Försök inte spåra samtalet. - Det kan du ge dig fan på att jag ska!
Telefonsignalen är neutraliserad. Är ni ensam?
- Jag frågar om ni är ensam. - Ja, jag är ensam.
Vad fan är det frågan om? Tror du att jag vill prata med dig?
- Du dödade oskyldiga amerikaner. - Det var inget lätt beslut.
Om Martinez hade velat förhandla så hade ingen blivit skadad.
Jag tror inte ett ord. Vi hittar dig och då får du ditt straff.
Det var Martinez handlingar som trappade upp konflikten.
Det orsakade meningslösa förluster av människoliv.
- Varför ringer du mig? - Fortsätter vi så här dör fler av er.
- Det där är ett hot. - Nej, en vädjan om att undvika offer.
Om Martinez får som han vill så blir det fler offer.
- Hur undviks det? - Genom samarbete.
- Jag vill träffas och prata om det. - Skulle du och jag samarbeta?!
- Vad exakt är det du menar? - Jag vill göra er till president.
Vicky!
Kom igen!
Kom tillbaka!
Kom igen!
Hej Sean...
Imponerande, mr Walker!
Det är dags för ett litet samtal.
Luis! Hjälp!
Luis!
Jag... Det var en olyckshändelse och jag...
Jag skulle skära äpplet och slant.
Tryck det här hårt emot.
Läkaren får tar hand om dig.
Följ med här.
Det bör läka fint utan nåt ärr. Byt kompress två gånger om dagen.
Då var det klart.
Får jag stanna en stund? Jag mår fortfarande lite illa.
Simon.
Kan du prata?
Jag vet att pappa angav dig, men jag hade inget med det att göra.
- Vad vill du? - Varför tänkte du avslöja oss?
Sophia tänker föra hit allt vårt folk.
För att det ska bli möjligt, måste det finnas plats åt dem.
Det innebär folkmord, Leila. Att rensa bort alla människor.
Här finns sju miljarder människor. Det är omöjligt.
De har redan börjat. Jag kollade igenom Thomas hus.
Där fanns kartor över Sibirien och Murmansk. De söker nåt slags vapen där.
Jag såg ett namn på en av kartorna. Irina Bogdanov.
- Sprid ut det. Vi måste hindra henne. - Telefonen hemma är död.
Sophias vakter har telefoner. Ring myndigheterna.
Ring alla du kommer åt. Du måste varna dem.
Se till att skaffa hjälp. Iväg med dig!
- Vi måste genomsöka rummet. - Det behövs inte.
Rummet är rent.
- Sir... - Och nämn inte detta för någon.
Jag är så glad att ni gick med på att träffa mig och prata.
Mitt skäl att träffa dig är att göra slut på det här.
- Det stämmer nog inte helt. - Du är mördare och krigsförbrytare.
Ge mig ett skäl att skona dig.
Om jag dör blir jag en martyr och ännu fler kommer att dödas.
- Varför ska jag lita på dig? - Mitt folk är på väg hit.
- Mänskligheten måste reduceras. - Vi kommer att kämpa emot.
Ni kommer att förlora. Ni såg vad vi kan göra.
Tro mig när jag säger att det bara var början.
- Varför berättar du detta? - Vissa länder får offras...
...medan andra får vara kvar. Ni har chansen att rädda ert land.
Skulle vi lugnt se på medan ni tar över världen?
- Så agerar inte amerikaner. - Ni ska inte bara lugnt se på.
Ni ska spela en aktiv roll i den nya världsordningen.
Genom samarbete och tillit kan våra folk leva tillsammans.
Men tyvärr delar presidenten inte längre den visionen.
Han är förblindad av hat och inställd på krig.
Tragiskt nog lyssnar Martinez varken på er eller nån annan.
Så vi har blivit hänvisade till en mer... slutgiltig lösning.
Nej.
En förnuftigare ledare kan skapa en samexistens utan våld.
Det är ni som är den ledaren.
Ni håller Amerikas framtid i era händer.
- Det är vansinne. - Vi hjälper er.
Det går rent till och lämnar inga spår.
Det blir kulmen på er livslånga hängivenhet för det här landet.
Jag försökte faktiskt hålla mig vaken.
Jag älskar dig... så mycket!
Och jag dig.
Vi hinner knappt ses och när vi väl ses är det spänt.
Jag vill vara den som du förälskade dig i.
Oavsett problem, när jag ser dig, så ser jag alltid den mannen.
Det är du verkligen.
Jag ser oss när vi var i Belize och jag blev kär i dig.
Du hängde över guideböckerna, och missade alla sevärdheterna.
Jag ville inte gå miste om nåt.
- Du hade planerat allt i detalj. - Men du följde inte planerna.
Jag struntade i sevärdheterna. Jag hade ju sett dem förut.
Jag ville bara vara med dig.
- Vad menar du? - Om vad?
Du sa att du hade sett allt förut. Men du hade ju inte varit där förr.
- Jag menade på bild. - Det lät som om du varit där förut.
Nej.
Då sa du också att din familj var där.
- Men vi träffade aldrig dem. - Det minns jag inte.
Vi måste sova. Det är sent.
Okej...
Jag ber senatorn ringa så fort hon får tid.
- Kan jag hjälpa er? - Jag vill träffa Catherine.
Presidenten är här.
Jag ber om ursäkt för senast. Ibland kan jag bara inte sluta.
- Var är mappen? - Är det nåt som har hänt?
Var är mappen?
- Hur många känner till det här? - Ingen mer än jag.
Låt det förbli så.
Presidenten...
Jag beklagar.
Blake... Vi måste prata.
- Ska inte du visa nån runt? - Jag tänker inte bara tiga.
Inte när vårt lands framtid står på spel.
Jaha...
Presidentens hat mot Sophia grumlar hans omdöme.
Hans vägran att förhandla kommer att leda till katastrof.
Skulle han förhandla med nån som är skyldig till hundratals döda?
- Det kan bli miljoner. - Vi viker inte vid första styrketecken.
- Det ska inte behöva sägas. - Vi kommer att förlora kriget.
Vi kommer att förlora allt. Här krävs kompromisser och diplomati.
Förhållandet till Sophia är förgiftat.
- Jag kan kanske tala med henne. - Va?
Jag har erfarenhet av diplomati. Jag kanske kan träffa ett avtal.
Ett avtal om samexistens.
- Du kan inte mena allvar. - Vårt land betyder allt för mig.
Ge mig en chans att bevara vårt land och vårt sätt att leva.
Jag kan hjälpa till, det lovar jag dig.
Skulle ett löfte från dig betyda nåt? Efter det du har gjort?
- Skulle du förhandla med utomjordingar? - Bara en chans till...
Du har redan förbrukat dina chanser. Enligt mig borde du sitta i fängelse!
Presidenten låter dig hållas för syns skull. Ingen litar på dig.
Och ingen förlåter dig heller.
Du har ett och ett halvt år kvar, så var vänlig...
...och tig och håll dig ur vägen.
Jord inne i isborrkärnorna angav platsen för vapnet.
Mineralernas sammansättning fick honom att rikta in sig på...
...en litet område här på den sibiriska kusten.
Tack ska du ha, Aaron. Vi är nära nu.
- Vicepresidenten... - Jag har tänkt över ditt förslag.
Bra.
- Jag älskar det här landet. - Det var därför jag vände mig till dig.
Vetskapen om att kunna förhindra miljoner människors död tär på mig.
Slutet för vår nation och vår civilisation....
Jag ser ingen annan utväg än att samarbeta.
Du har fattat rätt beslut. Ditt folk kommer att tacka dig.
Herregud... Jag hoppas att du har rätt.
Följ mina instruktioner och i morgon vid den här tiden-
- kommer du att vara den fria världens ledare.
- Är allt bra? - Javisst, men vill du komma in?
Jag är sugen på nåt att dricka.
Jag med.
- Ska jag ta din jacka? - Visst.
Tack.
Jag ska bara gå på toa snabbt.
- Larmcentralen. - Jag måste få hjälp.
Jag hålls fängslad av dem som sprängde monumentet.
- Ta det lugnt och säg var du är. - Jag vet inte.
Det är ett nybyggt område och det finns skog...
Det är allt jag vet.
- Öppna! - Är allt som det ska?
- Kan ni spåra det här samtalet? - Gps: en är avaktiverad.
Du fattar inte. De tänker döda...
Han sparkar in dörren! Snälla, ni måste...
Ge hit telefonen!
Mr Walker... Jag ser i era ögon vad ni känner för mig-
- men ni bör veta att allt som jag har gjort-
- var med goda avsikter. Jag ville förhindra det som håller på att ske.
- Han är galen. Tro honom inte. - Utomjordingar har kommit i årtusenden.
Jag ingår i ett släkte av väktare-
- som under lika lång tid har försökt skydda mänskligheten från dem.
Det största hotet utövas av en kvinna som ni känner som Sophia.
Ni har fel. Hon försöker skydda oss från sitt eget folk.
Kanske var det så i början, men det stod snart klart för oss-
- att hon så småningom göra allt för att försöka utplåna oss.
- Hur kan ni veta det? - Vi väktare har funnits här...
...i över tretusen år. Vi kunde se livets verkliga väv.
De stora, genomgripande händelserna som skulle följa.
De berättar att nån annan än vi har möjlighet att stoppa Sophia.
Det är tydligt att denne någon är ni.
Betrakta den väg som ni har stakat ut åt er.
En ung man utan medel som utmanar regeringen och mig...
...och spårar mig ända här borta-
- och dessutom räddade ni miss Roberts liv.
Det var då er plats i livets väv stod klar.
Vad har ni att säga om det, mr Walker? Jag vill höra sanningen.
Sanningen är att ni är ett monster.
En gammal galning som är rik nog att få alla andra att betala-
- för era... vanföreställningar.
Jag kommer att göra allt-
- för att se till att ni straffas för det ni har gjort.
Jag förväntar mig inget annat.
Men just nu har ni betydligt viktigare saker att uträtta.
Det finns bara ett sätt. Ni kommer att få nåt som kan underlätta.
Jag vet inte om ni kan stoppa Sophia eller hur det skulle gå till-
- men ni har bäst förutsättningar.
Herregud!
Vi måste sticka. Kom nu!
Hur går det?
- Försiktigt. Det kan vara en bomb. - Han hade kunnat döda oss tidigare.
- Vad är det? - Jag vet inte.
- Vad nu? - Jag försöker fatta.
- Det han sa var helt galet. - Han trodde på det. Han sköt sig ju.
- Varför skulle han annars ge oss detta? - Inga galna tror att de är galna.
Glöm allt som rör Dempsey och allt vad han sa.
Här finns inget mer att göra nu. Nu sticker vi härifrån.
Vem är det?
- Hallå? - Sean! Jag kan inte prata just nu.
- Vad står på? - De vill ta över. Min fars folk.
Hon vill döda allihop. Det var hon som sprängde monumentet.
- Jag hörde hennes order. - Vem menar du?
Sophia. Thomas, hennes son dog.
Hon vill rädda sitt folk. De söker ett vapen i Sibirien, nära Murmansk.
- Berätta var du är, så... - Strunta i mig.
Du måste hindra henne. Jag har namnet på en kvinna.
Irina Bogdanov. Hon är kanske inblandad, men jag vet inte.
Leila!
Leila?
- Var fick du tag i den här, Leila? - Jag vet vad Sophia vill göra.
- Vem ringde du? - Hur kan du vara med på det här?
Om Sophia får vetskap om detta, så kan inte jag längre skydda dig.
Hej! Jag är klarvaken.
Jag behövde bara en bättre bok.
Vad står på?
- Vad är det där för nåt? - En mapp. Om dig.
Och om din familj. Senator Lewis fixade den på eget initiativ.
- För att jag inte ville testa mig? - Hon blev misstänksam.
- Har du läst den? - Nej.
Jag kunde inte göra det, för jag vill att du berättar själv.
Se på mig, Christina.
Är det något med dig som jag behöver få veta?
Berätta.
- Jag kan inte. - Som din make, som mannen...
...som du älskar, ber jag dig.
Jag ville berätta.
Alltsedan jag insåg att vi skulle leva ihop, ville jag berätta-
- men orden blev helt enkelt aldrig till.
Och jag trodde att de skulle krossa oss.
Därför begravde jag dem allt djupare-
- för att skydda mig själv. För att skydda oss.
Mina föräldrar är inte från Kuba.
Varifrån är de?
Från Dominikanska republiken.
De vistas här illegalt. De skulle utvisas.
Bara kubaner släpptes in, så mina föräldrar ljög.
De förfalskade pappren och kom hit via Kuba med båt.
Illegalt, så att jag skulle kunna växa upp i frihet.
Jag är så ledsen, Elias.
- Vad händer om det kommer ut? - Det får vi lösa på nåt sätt.
Allt kommer att lösa sig. Det är ingen fara.
Det här är dr Lu, den akupunktör som ni efterfrågade.
- Tack för att ni kom, dr Lu. - Jag är glad att kunna hjälpa er.
- Den där ser vass ut. - Ja, men det känns knappt.
Snabbt och smärtfritt försvinner problemen - för gott.
Låt mig få klä på mig, bara.
- Jarvis har det. - Kommer han att använda det?
Han tror han kan rädda sitt land, men när vi har vapnet kan inget rädda det.
Sätt fart! Upp med den!
Åt höger.
- God morgon, vicepresidenten. - God morgon.
- Jag är visst lite tidig. - Ja, lite. Vill ni ha kaffe?
Jag förser mig själv.
- Finns det croissanter? - Jag ska hämta dem.
God morgon, presidenten.
Då så. Vi tar frågorna rörande Capitolium först.
Översättning: Jannike Molander www.primetext.tv